– Ar galima kiaušinius dažyti teptuku?
– Galima, jeigu nekutena…
***
Ateina 10 metų berniukas į viešnamį, kloja dolerių krūvą ant stalo ir sako vyresniajai:
– Man reikia mergos su sifiliu.
– Kam tau, vaikeli, kekšė?! Ir dar su sifiliu?
– Yra toks reikalas: pas mane ateina auklė, tai mes su ja.. na, suprantate…
– Gerai, bet ar tu supranti, kad ne tik pats užsikrėsi, bet ir auklę užkrėsi?
– Matot, su ta aukle ir mano tėvas…
– Vadinasi, ir tėvas užsikrės!
– Bet matot, mano tėvas kartais ir su mano motina…
– Tu visai išprotejai! Juk užkrėsi ir savo motiną! Ji juk tavo mama!
– Bet kai mano tėvas išvažiuoja į darbą, pas mano motiną ir pienininkas atvažiuoja…
– O kuo šitas dėtas?
– O vat šitas gaidys ir pervažiavo mano šuniuką!!
***
Į karinį dalinį atvažiuoja trys naujai iškepti karininkai. Juos iškart pasikviečia dalinio vadas, pagyvenęs pulkininkas ir taria:
– Prieš paskirdamas jus į pareigas noriu jums užduoti tris klausimus: kaip žiūrite į alkoholį? Ar esate ištikimi savo žmonoms? Ar patinka karinė tarnyba? Duodu jums tris valandas pamąstymams.
Po trijų valandų karininkai prisistato. Pulkininkas ima klausinėti:
– Na, Petraiti?
– Alkoholio nevartoju, žmonai esu ištikimas, karinė tarnyba man patinka, tamsta.
– Gerai, šaunuolis. Būsi 3 – iojo būrio vadu. O tu, Jonaiti?
– Hmmm… Alkoholį vartoju, žmonai esu neištikimas, karinė tarnyba – idijotizmas.
– Hmm… Gerai, kad nuoširdžiai atsakei. Dirbsi sandėlio viršininku. O tu, Antanaiti?
– Degtinės dėžę jau atvežiau, merginos laukia mašinoje, ką daugiau padaryti?
– Hmmm… Luktelkit… Man reikia paskambinti.
Pulkininkas surenka kažkokį numerį ir ima kalbėti į ragelį:
– Alio? Brangioji, šiandien namo negrįšiu… Negaliu, darbo labai daug. Turiu aprodyti dalinį savo naujam pavaduotojui…
***
Kalbasi du bendradarbiai.
Vienas sako:
– Mano žmona išvažiavo į kurortą, girdėjau, kad ir tu važiuoji į tą patį. Ar galėčiau tavęs kai ko paprašyti?
– Nu, sakyk.
– Buk geras, pažiūrėk, kaip ji ten elgsis ar nepradės paleistuvauti?
– O ką man daryti, jei ką nors pamatysiu?
– Na, jei pradės paleistuvauti, atsiųsk telegramą su tekstu – "Žmona mirė" – aš viską suprasiu.
– Gerai, sako draugas ir sekančią dieną išvažiavo.
Praėjo kelios dienos, lyg ir jokių naujienų. Bet vieną rytą į vyruko, kurio žmona kurorte, kabinetą pradėjo rinktis bendradarbiai, visi tokiais rūškanais veidais. Pagaliau vienas tarė:
– Reiškiam tau nuoširdžiausią užuojautą – gavom telegramą, kad tavo žmona mirė.
Vyrukas viską suprato, patylėjo ir toliau dirba.
Bendradarbiai galvoja, kaip čia dabar yra, ko tas begėdis nevažiuoja parsivešti žmonos, nesirūpina laidotuvėmis?
Pagaliau neiškentę parašė telegramą atgaliniu adresu su tekstu: "Kada laidosit? "
Gauna draugas telegramą, ir šiaip galvoja ir taip. Ką gi tas durnius sugalvojo? Mes juk taip nesitarėm.
Įpykęs ir nežinodamas, ką daryti, pasiuntė atgal tokią telegramą: "Kada laidosim nežinau, bet lavonas vis dar lankomas! ".
***
Vaikas klausia tėvo:
– Tėveli, kodėl šunys laižo savo tarpukojį?
– Todėl, sūneli, kad jie nemoka savo letenų į kumštį suspaust…
***
Stovi vyrukas prie pisuaro, šlapinasi, pečiu mobilų telefoną prilaiko:
– Jadze, na negaliu aš dabar!
….
– Na, Jadzyt, negaliu, rankos užimtos!
….
– Šlapinuos, Jadze, supranti?
….
– Negaliu, taigi pimpalas rankose!
….
– Kaip suprasti: KIENO?